A calarit în ambele directii cât a putut...
si acolo si-a stabilit hotarele.
Aici i-am crescut pe Frank si pe Tommy.
- Casa ta unde e? - Ea e din New York, mama.
M- am nascut în Londra, dar casa mea e pretutindeni.
Tatal meu a fost diplomat, ne mutam tot timpul.
Cred ca a fost un om important.
A fost un om minunat.
A murit când eu aveam 12 ani. Am vazut toata lumea.
Dar nu se compara cu a cunoaste un loc ca acesta.
Uneori, oamenii simt mai mult decât exprima.
- E o familie cu istorie. - Da, o adevarata poveste.
Îmi place cum îi spune "Tommy".
Întotdeauna i-a spus asa. Cred ca a fost favoritul ei.
Îi place sa povesteasca despre cum a fugit, când avea doi ani.
L- au gasit dormind în grajd...
între copitele uriase ale unui armasar Percheron.
A spus ca îl proteja calul.
Nimeni nu l-a putut convinge de contrariu.
- De ce porti mereu palaria asta? - Pentru ca e pe masura mea.
Vrei s-o încerci?
Ce vreti sa fac?
Asta ce e?
Înca o data. Vrei sa stai pe genunchii mei?
Priviti, n-o s-o fac de multe ori.
Degetul sus!
E înnodat, nu?
Singurul mod de a-I scoate e sa desfacem degetele.
Sunteti atenti?
Priviti.
Înca o data!
N- o fac de doua ori. Duceti-va la mama voastra.
- Ce este? - Tu stai vreun pic?
În New York, daca stai, esti înlocuit.
De ce am impresia ca râzi de mine?
Nu stiu. De ce?
Trebuie sa spui ca nu râzi.
Vorbesti si în locul celorlalti?
Lumea apartine barbatilor, dle Booker. Femeile sunt nevoite sa faca asta.
Poti sa-mi spui Tom.
Poate ca râd putin.
Daca esti aici, relaxeaza-te.
E un tinut frumos.
Înteleg sa-ti fac o casa de vacanta...
dar nu as rezista tot timpul.
- Nu-ti lipseste restul lumii? - Ce sa-ti lipseasca?
Daca nu ai locuit niciodata la oras...
cu muzee, teatre, restaurante, muzica...
Nu pot sa-mi explic.
Chicago se pune la socoteala?
- Ai locuit în Chicago? - Acolo am cunoscut-o pe sotia mea.
Ai fost casatorit cu o femeie în Chicago?
- Da, cu o femeie. - Larta-ma...
Studiam ingineria si ea violoncelul.
Am auzit-o cântând Dvorak...
si mi s-a parut cel mai frumos lucru pe care l-am auzit vreodata.
Cine râde de cine, aici?
- Faci jogging, nu? - Nu fac jogging, dle Booker, alerg.
Norocul tau, ursii grizzly nu ataca decât amatorii de jogging.
- Ati dormit bine acolo? - Eu dorm bine oriunde.
Nu ma pricep la animale.
E tânar. Apleaca mâna, sa-ti simta mirosul.
E frumos.
De ce nu mai calaresti?
Grace a spus ca obisnuiai s-o faci, când era ea mica.
Asa a spus?
Nu stiu. Cred ca nu am timp.
Credeam ca e primavara.
O zi buna!
Vino sa facem o plimbare.
- Stii sa conduci? - Nu sunt destul de mare.
Nu e niciodata prea devreme sa începi.
- Urca! - Nu pot.
Haide, nu pot sa astept o zi întreaga.
Baga cheia în contact si întoarce-o.
Pedala de la dreapta e acceleratia, cealalta, frâna.
Cu piciorul meu, nu cred ca pot.
Exista o singura cale de a afla. Baga în viteza întâi.
Acum, apasa acceleratia.
Ai aflat ca poti.
Acum, trebuie sa-ti dai seama cât de tare sa apesi.
Mai încearca o data.
Bravo!
La capat e o mica cotitura. Intoarce.
Urmeaza drumul. Nu e greu.
O sa închid ochii putin. Condu pâna se termina drumul.
- Nu cred ca pot. - Sigur ca poti.
De unde îl ai pe Pilgrim?
L- am cumparat din Kentucky. Am fost cu mama sa-I vad.
Trebuie sa fi fost o calatorie speciala.
Tie ti-e teama de ceva, Tom?
De batrânete. Esti inutil.
Grace, ce s-a întâmplat cu Pilgrim?
Am o problema.
Când lucrez cu un cal, vreau sa-i stiu povestea.
De obicei, mi-o spune el, în felul sau.
Dar uneori sunt atât de confuzi, încât trebuie sa aflu de la altcineva.
Nu stiu ce parere ai sa discutam despre asta.
Daca nu vrei, înteleg.
Dar, daca vreau sa aflu ce se petrece în mintea lui...
mi-ar fi de ajutor sa stiu ce s-a întâmplat în acea zi.
Nu astazi. Când te simti în stare.
E la latitudinea ta.
Raspunsul este nu.
Nu ai auzit întrebarea. M- ai ajuta.
Mânjii astia trebuie calariti.
- Rimrock se simte cam neglijat. - Bietul de el!
Ti-ar fi recunoscator si ar avea grija de tine.
- Astfel îmi platesc nota de telefon? - Nu, aceea e în plus.
- Ti-am cumparat o palarie. - Am deja una.
Stiu.
- Scarile sunt prea lungi. - Sunt potrivite, relaxeaza-te.
Încep sa-mi amintesc.
Atunci, n-o sa mai vorbesc.
Nu asta am vrut sa spun. N- am mai calarit asa pâna acum.
El nu stie asta.
Ai o pozitie buna. Te descurci.
Arata bine. Te descurci bine?
- Mergem mai repede? - Da.
Ai grija la frâie, lasa-le mai moi.
E bine asa? Haide!
O invidiez pe mama ta. Chiar o invidiez.
Trebuie sa fie minunat sa stii mereu care este decizia potrivita.
Sa nu mai existe dileme.
Toate greselile sa aiba aceeasi...
valoare ca lucrurile pe care le-ai facut bine.
Trebuie sa fie o usurare.
Trebuie sa fii foarte împacat.
Nu trebuie sa ai vârsta ei ca sa-ti gasesti pacea.
Dar cum ai putea sti altfel?
- Tu ai gasit-o? - Uneori, nu tot timpul.
Când?
Când ma trezesc la ferma si stiu ce am de facut.
Când stiu ca sunt acasa.
Eu ma trezesc în fiecare dimineata, fara sa stiu nimic.
Am procedat corect s-o aduc aici...
departe de casa, de tatal ei, de prieteni?
Cu cât încerc sa repar lucrurile, cu atât dau gres mai mult.
Împaca-te cu asta.
- Nu pot. - De ce?
- Crezi ca am avut dreptate sa vin? - Nu stiu.
Daca am facut o greseala, Grace o sa-mi spuna.
E o fata puternica. A mostenit asta de la cineva.
Îti multumesc pentru ce faci, ca ne lasi sa locuim acolo.
Oricum nu foloseam casa.
Cum era sotia ta?
Era roscata.
Depinde de cum batea lumina.
Avea ochii verzi.
Când cânta, ma dadea gata.
Îmi atingea corzile sensibile.
N- am mai auzit muzica la fel ca a ei.
Si cum arata când cânta...
Într-o zi, m-a privit astfel si am stiut.
Si ea la fel.
Nu voia sa fie sotia unui fermier, dar ea a vrut sa încercam.
M- am gândit ca poate sa dea lectii de muzica în oras.
Copiii nostri ar fi crescut si s-ar fi jucat cu cei ai lui Frank.
Dar nu era fericita aici, era prea mult spatiu.
- De ce n-ati plecat la Chicago? - Nu era destul spatiu.
Nu ne-a fost dat sa fim împreuna.
De unde ai stiut?
A fost usor sa-mi dau seama, mai greu a fost sa ma resemnez.
Acum pare evident, nu?
Nu eram potriviti unul pentru celalalt. Daca am fi stiut!
N- am iubit-o pentru ca era potrivita, am iubit-o, pur si simplu.
Ai avut curaj sa vii aici.
Ridica piciorul.
Haide!
Ma lasi sa calaresc calul tau?
- L-ai întrebat pe Tom? - Bineînteles.
Si chiar a fost de acord?
Ma ajuti?
- Esti sigura? - Haide!
Ma descurc.
Aici?
Esti bine?
Sa nu spuneti nimic!
Mi s-a parut ca sunt prea multe furculite...
- Esti foarte draguta. - Multumesc.
Vreti ceva de baut?
La naiba!
O s-o ajut pe mama ta.
- Te descurci? - Nu tocmai.
De când n-am mai facut asta, am uitat.
N- am gasit parmezan.
Publicul nu e pretentios. Sa te ajut?
- Fa-te comod. - Sunt.
Poti aduce pastele.
- Ai uitat un nasture. - Multumesc.
Mai vreau înca o portie de spaghete.
Desigur.
Îmi place sosul. Poti sa-mi dai reteta?
E din borcan.
Si eu am folosit o data sos la borcan.
Nu a fost la fel de bun ca acesta. Nu-i asa, Frank?
Nu.
Cred ca trebuie sa stii ce marca sa alegi.
Spune-mi cum se numeste.
Annie, m-ai scapat de gatit în seara asta.
E un subiect delicat.
Diane are visuri mari sa plece... Unde?
- În Grecia? În Maroc? - În Maroc.
În tarile acelea în care femeile poarta valuri.
Avem nevoie de o vacanta.
- Mergem la Branson, la o nunta. - Nu e rândul tau.
- Nu stiu cum se joaca. - Eu stiu.
Nu-i adevarat.
Frank, Branson, Missouri, nu e chiar Maroc.
Am rude acolo. În Maroc nu am rude, dupa câte stiu.
- A fost rândul tau! - Nu-i adevarat!
Potoliti-va!
- Vrei s-o impresionezi! - Taci din gura, prostule!
Esti prost, ca ai lasat-o sa cada de pe cal.
Am vazut, a încercat sa-I încalece pe Gonzo.
Idiotule!
Ai calarit?
Îmi pare rau, Annie. Sunt obositi. Spuneti "noapte buna" si "multumesc".
Cina a fost delicioasa.
Multumesc. A fost minunata.
- Spune "multumesc". - Multumesc.
- Joe, Grace a încercat sa calareasca? - Ar trebui sa vorbesti cu Grace.
Daca am gresit cu ceva, îmi cer scuze.
N- o lasa sa te respinga.
E totul în regula?
- Ai încercat sa calaresti din nou? - Da.
- Asta înseamna ca sunt vindecata? - Nimeni nu încearca sa te vindece.
Vreau doar sa spun ca e minunat sa poti calari din nou.
Stiu de ce ai avut nevoie s- o faci singura.
Stii totul.
Înceteaza. De ce nu ma lasi sa vorbesc cu tine?
De ce esti asa de suparata pe mine? Orice fac sau spun e gresit.
Acum stii cum ma simt eu.
Stiu ca te critic si îmi pare rau...
daca te face sa te simti asa.
Dar, daca te presez, o fac doar...
Sa faci din mine fiica perfecta, iar tu sa fii mama ideala!
Nu merit asta!
N- o fac pentru mine.
Ci pentru tine, ca sa nu cresti necunoscându-ti radacinile.
Ai facut o treaba minunata.
Cine ma va dori asa?
Nimeni.
Nu pare asa, dar înteleg ce simti.
Când eram de vârsta ta si tatal meu a murit...
ma simteam ca si cum as fi pierdut totul si ca voi fi singura.
Dar te-am avut pe tine.
În fiecare noapte obisnuiam sa ma rog ca tu si tata sa faceti un alt copil...
pentru ca eu sa nu mai fiu atât de speciala.
Stiu.
Îmi închipui cât de mult trebuie sa fi suferit...
când ti-ai pierdut cea mai buna prietena...
iar corpul tau nu a mai fost ca înainte.
Dar într-o zi cineva se va uita la extraordinara femeie care devii...
si vei vedea cât de mult te va iubi.
E tot ce am avut de zis.
Aici operatoarea de la A T& T. Sunteti Annie MacLean?
Un telefon pentru dv. Din partea dlui Gottschalk si a dlui Felton.
Domnul Felton... Asteptati, va rog.
Sunt gata.
Te-am asteptat sa te întorci.
Ti-e foame?
Judith îmi povestea despre un baiat.
Nici macar nu i-am auzit numele.
Voiam sa ne plimbam pe pod.
Râdeam. Nu-mi aduc aminte de ce.
Si calul ei a cazut. Piciorul lui Judith s-a prins în scara.
Era asa de speriata.
Urmatorul lucru pe care l-am vazut era un camion venind.
Claxona, încerca sa ne avertizeze.
Am încercat sa iau frâiele calului ei, sa-I iau de acolo.
Camionul a început sa derapeze.
Dar n-am avut timp.
A lovit-o pe Judith.
Si a disparut.
Apoi s-a îndreptat catre Pilgrim si catre mine.
Pilgrim s-a ridicat în doua picioare.
Am cazut.
Dar Judith... Dumnezeule!
Îmi pare rau, Judith.
Nu stiu când nu te vei mai simti asa.
N- ai facut nimic rau.
Ni s-ar fi putut întâmpla mie, lui Frank sau lui Joe.
Nu are rost sa încerci sa afli de ce se întâmpla astfel de lucruri.
Era un baiat din rezervatia Picioarelor Negre.
Lucra aici. Avea 16 ani. Era un pusti puternic, cumsecade.
Eram prieteni buni.
Într-o zi, a sarit în cap în lac...
s- a lovit de o piatra si si-a rupt gâtul.
A ramas paralizat.
Dupa accident, am mai trecut pe la el.
Dar nu mai era acolo.
Mintea, spiritul sau disparusera.
Nu ramasese decât furia.
Baiatul pe care îl cunoscusem disparuse.
Stiu unde a disparut.
Stiu ca stii.
Sa nu dispari.
Fa tot ce poti sa rezisti.
Îti mai spun ceva.
Stii ca mi-ai spus ca Pilgrim s- a ridicat în doua picioare?
Stii ce cred eu?
Cred ca acel cal te iubea atât de mult, încât a încercat sa te protejeze.
Eu asta cred.
Vrei sa mai vezi o data?
- Fara sa zâmbesti? - Da.
Nu se poate, e imposibil.
- Îti simt muschii... - Pune-ma la încercare.
Trebuie sa fie placut sa ai câteva zile de vacanta.
Sunt mai mult de câteva zile. Nu mai sunt redactor.
- E prima oara când recunosc. - Ai fost concediata?
Nu, e vorba de...
Da, m-au concediat.
- Nu pari sa fii prea suparata. - Mi-a trecut socul.
Sau poate ca nu.
Sunt sigura ca as putea sa-mi recapat slujba...
sau sa-mi gasesc la o alta revista. Nu sunt sigura ca vreau sa ma întorc.
Cred ca nu trebuie sa iei nici o decizie pâna nu te întorci acasa.
Nu misca bratele ca o moara de vânt.
Daca lovesti de jos, te întorci tot acolo.
Ai stiut dintotdeauna ca îti doresti viata aceasta?
Am fost fiica de fermier.
De acolo nu a fost decât un pas pâna la a deveni sotia unui fermier.
- Frank e un om de treaba. - Mai bun de atât nu se poate.
Nu neg ca uneori ma gândesc la lucrurile pe care nu le voi avea.
Poate voi vedea Marocul, poate nu.
Tom a avut multe prietene dupa divort?
Annie, eu nu ma pricep la asa ceva.
Sa discut indirect despre ceva. Treci la subiect.
Tom înseamna foarte mult pentru aceasta familie.
Nu cauta aici ceea ce cauti.
Nu-I face sa mai treaca o data prin asta.
Ma îndoiesc ca Tom ar face ceva împotriva vointei sale.
E un om cumsecade.
Are un talent special, dumnezeiesc.
Dar, totusi, e un om.
N- am putut sa...
Vreau sa stiu ceva.
Esti sigura?
Trebuie sa ma întorc.
Tata?
Tata!
Sunt Diane. Ma bucur sa te cunosc. Bine ai venit!
Sunt Frank. Acesta este baiatul meu cel mare, Joe.
El este domnul Booker.
- Sunt Tom. - Buna, Tom. Ma bucur sa te cunosc.
Vreau sa-ti multumesc ca le-ai luat la tine pe fetele mele.
Diferenta se vede deja si îti sunt recunoscator.
- Ai observat? Nu mai umblu cu baston. - Vad si sunt uluit.
- Putem sa i-I aratam pe Pilgrim? - Bineînteles.
- Haide sa-ti luam bagajele. - Ai nevoie de ajutor?
Ne vedem mai târziu.
Eram sigur ca ma ratacisem. Am intrat într-un magazin...
si am întrebat daca cineva stie unde este ferma Booker.
Un domn simpatic, în vârsta, mi-a dat indicatii.
Doamne! Era Henry Vanoker.
Ma mira ca n-ai ajuns în Mexic.
Când tata a fost în India, s- a ratacit în munti.
Când a gasit drumul înapoi...
si-au dat seama ca era un drum nou si au refacut hartile.
Cum ai ajuns în India, Robert?
Dupa facultate, am fost în Peace Corps.
Acolo a cunoscut-o pe mama.
Povesteste-le, te rog, când mama cauta cuvântul "Tubab".
Mama era scriitoare, iar tata stie continuarea. Mai departe.
Scria la un periodic englezesc. Cum se chema?
Cambridge Monthly.
A hotarât sa plece în India necunoscând pe nimeni.
Nu avea la cine sa stea, dar i s-a spus sa caute "Tubab".
Vine la usa mea cu bagajele si masina de scris...
întrebând unde se afla "Tubab". Si am spus aici.
Ea ma întreaba: "Tu esti Tubab?"
Si eu îi spun: "Nu, numele meu este Robert"
"Tubab înseamna om alb si eu sunt".
Si asa ne-am cunoscut.
Ce pat mic! Poate ar trebui sa dorm în sura.
Esti alergic la fân.
Îmi cer scuze pentru "surpriza". Doar ieri am putut sa-mi iau liber.
Nu trebuie sa te scuzi.
Ai dreptul sa fii aici.
Ai avut dreptate s-o aduci aici.
Au fost momente când m-am îndoit.
Cred ca esti obosit, nu?
Da.
- Nu pot sa cred ca e acelasi cal. - Mai avem mult de lucru.
Cât, dupa parerea ta?
Dupa cum i-am spus sotiei tale, de Pilgrim depinde.
Haide, tata! Danseaza, te rog.
- Vara e scurta aici, nu? - Deloc.
Unde sa le duc la pascut, pe deal sau jos?
Pe deal.
Aici ai crescut? De aici esti?
Larna e foarte lunga.
Am întrebat-o pe Annie, n- a stiut sa-mi spuna, dar ce faceti?
Hranim vitele si speram ca vor supravietui.
Asta e? Nu mai vorbesti cu mine?
Eu vorbesc cu tine. Spune ceva!
- Nu. - De ce?
- Nu ma pot implica în asta. - Esti deja implicat.
- E un om cumsecade. - N-am spus ca n-ar fi.
- Nu schimba ceea ce simt. - Trebuie sa te hotarasti ce vrei.
- Tu stii ce vrei? - Da, si încerc sa nu ma pierd.
Nu ma asteptam sa mai simt asta vreodata.
Annie, aici e locul meu. Âsta sunt.
Asta îti doresti?
Da.
Esti sigura?
Da.
Poti sa le spui asta lui Robert si lui Grace?
Daca ai avea o sansa de a te întoarce acasa...
si de a îndrepta lucrurile, ai face-o?
Nu ma poti întreba asa ceva. Nu-i atât de simplu.
Ba da, este.
Nu e corect.
Nu, nu este.
Mâine ai ceva de facut.
Va fi bine.
Asteapta. Tom îl va convinge.
Ce faci?
Trebuie sa facem altceva.
- Nu-I va durea, nu-i asa? - Nimic din ce am facut nu l-a durut.
Grace, asta e sansa lui Pilgrim. Si a ta.
Bine.
Sa-I lasam sa pregateasca totul.
Haide!
Destul! Opreste-te!
Aici intervii tu.
Vino aici.
Vreau sa vii aici.
Vino aici si stai lânga mine.
- Dar de ce m-ar lasa... - Priveste-I.
Priveste-I.
E totul în regula. Nu l-ai dezamagit niciodata.
- Nu pot. - Grace, trebuie sa faci asta.
Ai încredere în mine înca o data.
- Ce sa fac? - Vino aici si stai lânga mine.
Începe de aici. Mângâie-i grumazul si capul.
Freaca-I.
Asa.
Asa. Continua.
Grace, acum îi vom arata lui Pilgrim cum sa te ajute sa-I încaleci.
La un moment dat, nu veti mai avea nevoie de mine.
Si momentul acesta a sosit.
Nu te rog. Încaleca.
Acum o sa-I ridicam.
Tata...
lubito, te-ai descurcat minunat.
Te pregatesti sa pleci acasa, nu-i asa?
Tom e aici?
Nu, s-a dus în Sheridan, sa ia niste cai. A plecat noaptea trecuta.
- Când se întoarce? - Nu stiu.
Sa-mi spui când ai nevoie de ajutor sa-I încarci pe Pilgrim.
Când ai avion?
La 12:15. Vor sa plecam înspre aeroport la 9:30.
Esti sigura ca vrei sa-I duci pe Pilgrim acasa cu masina?
Stiu drumul si nu am o slujba la care sa ma grabesc.
Sincer, as vrea sa ramân putin singura.
- Când o sa începi? - O sa plec când veti pleca tu si Grace.
Pot sa-ti sugerez ceva?
Nu te grabi.
Ce este? Parca ceva ar fi în neregula.
O sa-ti spun ceva.
Am privit calul acela si simteam ca sunt în locul lui.
Am doua posibilitati.
Sa lupt sau sa ma resemnez.
Întotdeauna am stiut ca eu te iubesc mai mult.
Nu ma deranja.
Ma simteam norocos.
Un pic mirat ca o femeie ca tine sta cu unul ca mine.
M- am gândit ca, daca faceam totul cum trebuie...
Daca eram cel mai bun sot si tata posibil...
Chiar si faptul de a fi un bun avocat nu conta, decât în ochii vostri.
Daca faceam toate acestea, nu mai conta daca ne iubeam la fel de mult.
Nu ceream mai mult de atât. M-am convins ca nu am nevoie de mai mult.
Dar adevarul este ca tu nu stii ce simti pentru mine.
Nu stii daca mai vrei sa fim împreuna.
Si nu vreau sa te întorci pâna nu iei o decizie.
Bine?
Multumesc, Joe.
La revedere, Annie! Bafta!
Multumesc. Si tie.
Gata, urcati! Frank, esti gata?
Asa cred.
- Nu pot sa cred ca nu e aici. - Probabil l-a retinut ceva.
Nu îi prea plac despartirile.
Daca ma gândesc, nici la întâmpinari nu se pricepe.
Esti gata?
- Când o sa vii acasa? - Peste câteva zile.
O sa-mi fie dor de tine.
Daca ma ratacesc, stii unde sa trimiti echipa de cautare.
Ar putea fi oriunde.
Te sun, bine?
ÎI urci sau alearga pe lânga?
Am vrut sa fiu aici, când pleci.
- Nu vreau sa te parasesc. - Nici eu nu vreau.
As mai putea ramâne câteva zile?
Si apoi?
De ce ni s-a întâmplat asta?
Nu-mi pun astfel de întrebari. Si n-am vrut sa te iubesc, dar te iubesc.
Întotdeauna voi simti asta.
Putem sa mai calarim o data împreuna?
Înseuez caii.
Ripped by: SkyFury